Historisk+rettsbakgrunn

Omkring 1600 ble det etablert en fast instanseordning hvor dommer fra lavere rettsinstanser kunne ankes til høyere instanser. Alvorlige saker, som for eksempel mord, skulle prøves i alle instanser opp til Høyesterett, og dødsdommer skulle stadfestes endelig av Kongen. Ofte benyttet Kongen sin benådningsrett, og mange dødsdommer ble gjort om til fengselstraff.

Etter rettergangsreformen i 1735 ble det oppnevnt offentlige forsvarere for anklagede som ikke evnet å holde eget forsvar. Dette er påfallende tidlig i europeisk sammenheng. Og helt siden Magnus Lagabøters Landslov var det åpning for at dommerne kunne bruke skjønn - prinsippet om det rimlige, var et grunnleggende rettferdighetsideal.